Här är fler blommor, barn. Plocka bara.
Den är fin!
- Jag har ingen. - Jamen, gå och hitta en.
Ja, den är fin. Låt mig få se.
Låt mig se den!
Jag kan ta hem dom till era föräldrar. Där kommer de dofta gott!
Hej.
Kunde du inte tagit in posten, Geoffrey?
Hallå?
Titta på den här blomman.
Ja! Så ska det se ut!
Jag tror faktiskt att jag har hittat något mycket ovanligt.
Va?
- Plantan. En "gref". - En vad?
G-R-E-F. Två olika plantor går samman...
och producerar en tredje, helt annorlunda planta.
Och hör här:
"Epilobisk, från det grekiska epi: På, och lobos: En bälg."
"Många sorter är farliga, man ska helst undvika dom."
Farliga?
I trädgården.
Se hur fort den slår rot.
"Deras snabba och breda växtmönster blev iakttaget...
i många av Europas krigsdrabbade städer."
"Det måste dock sägas, att växten trivs bäst på härjad och skövlad mark."
Ska vi inte åka till Vail i helgen? Vi kan ta flyget på fredag, va?
Okej, kanske. Ja.
Geoffrey! Jag försöker läsa!
Du är på bra humör.
Ja, jag har något att se fram emot ikväll - slutspel.
Geoffrey.
- Vad? - Jag läser.
Okej! Jag tar på mig hörlurarna. Sådär? Är du glad nu?
Jag går ner.
Comment? Qui est là? Vem är det?
Hälsovårdsmyndigheten.
Bonsoir, monsieur Bennell. Trevligt att se er.
Vad är det där för något?
Det är "cervelles en matelote".
På engelska, vad skulle jag äta om jag åt det där?
- Åh, ja. Kalvhjärnor i rödvin. - Rödvin och vad mer?
Mais, c'est impossible. Får inte avslöjas. Det är en hemlighet, mr. Bennell.
Du har väl inga hemligheter för för hälsovårdsmyndigheten, Henri.
En god ung bourgogne, brun soppbas...
timjan, persilja - bara en kvist.
Kapris... färska lagerblad och vitlök.
- Är det allt? - Oui. Ja.
- Vad är det här? - En kapris.
Nej.
Understår ni er att tala om för oss, vad det är i våran soppa?
- Det är råttskit. - Vad?
En råttskit.
- En kapris! - En råttskit.
En kapris!
Om det nu är en kapris...
så ät upp den.
Jag ser till att ditt tillstånd blir indraget, Henri.
Dina priser är för höga för att servera sån här skit.
Men, monsieur, det var en olyckshändelse. Du vet hur försiktiga vi är.
Hallå?
- Elizabeth? - Ja.
- Väckte jag dig? - Nej. Hej, Matthew.
- De har krossat framrutan på min bil. - Åh, nej!
De gjorde det med en flaska vin - inte ens ett bra vin.
Warriors vann, så jag förstår att ni är glada.
Ja.
- Vad gör du? - Inget särskilt.
Om du går och lägger dig nu, kan du gå upp tidigt imorgon.
Åh, Matthew...
Om du kommer in kl. 7.30, kan du köra testerna innan kl. 8.
Stopp! Matthew... stopp. Jag kommer inte in före kl. 8...
- ...på morgonen! - Jag vill trycka på i tillståndsmötet.
- Onsdag är den enda dagen de har tid. - Nej, Matthew!
Jag kommer inte in före kl. 8!
Jag nominerade dig till årets tjänstemannapris.
Det är sant. Jag tror du vinner.
Okej, okej. Jag är där kl. 7.30. Jag kör ditt salmonellaprov.
Tack. Vi ses i morgon bitti.
Godnatt. Vi ses i morgon bitti.
- Hej då. - Hej då.
Geoffrey, du skrämde mig! Hur länge har du varit uppe?
Inte så länge.
Vad gör du?
Geoffrey?
HÄLSOVÅRDSMYNDIGHETEN
Förlåt mig. Jag kan börja analysen nu.
Det är okej... Det är något med den bakade potatisen.
Antingen är det gräddfilen, eller så är det purjolöken.
Förlåt. Jag var uppe tidigt. Det var Geoffrey.
- Vad har den galne tandläkaren gjort nu? - Jag vet inte. Han var så underlig.
Han är galen. Alla tandläkare är galna.
- Är du sen? - Nej.
Han var mysko, inte som han brukar vara. Nånting var annorlunda.
Det kan bara vara en förbättring.
Nej. Det har gjort mig nervös.
Säg åt honom att skärpa sig eller dra.
- Det är hans hus. - Ge han ett bud.
- Jag kan visa något som muntrar upp. - Vad?
Har du sett en sån här förut?
- Vad är det? - Vad ser det ut som?
- En kapris? - En kapris?
Vad är det?
- En råttskit, men såsen var god. - Jag hittade en råtta åt dig.
- Gjorde du? - Här är den. En stor jävel.
Okej, vi drar in deras tillstånd.
- Vi talas vid senare, okej? - Okej.
- Vad ska jag göra? - Inget. Oroa dig inte. Gå nu.
Förlåt.
Åh, förlåt mig.
- Jamen. Berätta vad jag gjort då. - Jag förstår dagsplaneringen.
Något dök upp, Elizabeth. Jag ska gå ut igen.
Nu? Skulle vi inte gå på matchen?
Warriors. Jag gav biljetterna till en patient.
Ska du inte se kvällens match?
Har inget val.
Geoffrey, vad är det som har hänt med dig?
Inget. Jag ska bara till ett möte.
Möte? Vilket slags möte?
Elizabeth, jag tror inte att jag behöver avslöja varenda steg jag tar.
Geoffrey, jag känner inte igen dig.
Kom igen. Vi kan väl bara mysa lite...
Elizabeth, vad är det med dig?
Inget.
Kom in!
Hej.
Hur är läget?
Är det sant, att om man tror man är galen, är man det inte?
Ja, jag hoppas det i alla fall.
Jag vet att det här låter galet.
Vad?
Geoffrey är inte Geoffrey.
- Varför tror du det? - Jag bara vet det.
Utvändigt är Geoffrey fortfarande Geoffrey...
men inuti är han annorlunda.
Något fattas.
- Vad? - Sinnesrörelser, känslor.
Han är bara inte samma person.
Forstår du vad jag menar? Jag vet att det låter galet.
Ja. Jag tror, jag vet, vad du menar. Har du ätit?
- Jag är inte hungrig. - Ta en bit selleri.
- Jag är inte... - Ät, ät, ät.
Vi äter ute. Det är en skön kväll.
Ta köttet där, är du snäll? Hacka det.
Och ge mig ingefäran, det finns upphackat.
Vill du veta något mer? Det här är verkligen underligt.
Jag gick över till hans syster Nora för att prata med henne om det.
Men jag kunde inte. Jag gjorde det inte.
Var hon också förändrad?
- Tror du jag blivit tokig? - Nej.
Har du lust att prata med min vän David Kibner?
- Psykiatern? - Inte på det viset.
Prata med honom. Han kan hjälpa dig att sätta det hela i perspektiv.
- Jag är inte galen. - Nej, nej, nej. Jag menar allvar.
Han kan eliminera saker, om Geoffrey har hittat nån annan, eller blivit bög.
Om han har fått en könssjukdom, eller blivit republikan.
Alla de saker som kunde skett, som får dig att tro, att han ändrat sig.
Förstår du vad jag menar? Vill du prata med honom?
Du tror att jag är galen.
Nej, det gör jag inte. Kan du göra din grej med ögonen?
Om du inte är galen, kan du fortfarande göra grejen med ögonen.
Du är inte galen.
Det här var jättegott.
Du är en fantastisk kock.
Vilken tid kommer Geoffrey tilbaka?
Han sa att jag har gått och lagt mig då.
Vill du ha lite mer vin?
- God morgon! - Hej.
En, två... fru Teng, den här har en kaffefläck.
Här.
- Det är inte kaffe. - Det är kaffe. Jag spillde den själv.
Den kanske inte går bort.
Du är läkare, va?
Jag? Nej. Hälsovården. Ämbetsman.
Behöver du en läkare?
Min fru... sjuk.
- Vad är det för fel på henne? - Hon är fel.
- Har hon inte rätt? - Det är inte min fru.
Du menar... koko?
Nej, nej. Annorlunda.
Det är inte min fru!
Hur är läget, Harry?
Hej, hunden. Hur går det?
Var har du varit? Jag höll på bli tokig. Jag har letat efter dig överallt.
Vad är det med dig?
Är det något som är fel?
Säg något, Elizabeth.
Jag ser en massa folk...
och alla verkar känna varann.
De meddelar sig med varandra.
Hemligheter.
Det är en sammansvärjning. Jag vet det.
Der kan inte vara en sammansvärjning.
Matthew, tro mig, något är på gång här.
Något som gör mig rädd.
Jag försökte träffa Geoffrey i dag, för att tala med honom.
Han är alltid på kontoret på morgonen.
Det var jättekonstigt.
Geoffrey mötte alla möjliga underliga människor.
De gav varandra saker.
- Och det var ingen du kände igen? - Jag kände ingen av dom.
De kanske var Geoffreys patienter.
Nej, nej, Matthew. Det var de inte.
Jag följde efter honom hela dagen från ena änden av stan till den andra...
och överallt mötte han en massa underliga människor.
Jag kände mig så dum för att ha spionerat på honom...
men jag kan ju inte tala med han. Vad ska jag göra?
Okej. Ja, Kibner borde kunna förklara en del.
Jag behöver inte träffa en psykiater.
Glöm att han är psykiater.
Tänk på han som en intelligent man, det är vad han är.
Han är berömd. Kändis.
Och du kommer att gilla honom, om du glömmer att han är psykiater.
Jag vet inte... Jag vet inte.
Matthew, jag har bott här i hela mitt liv...
men i dag kände jag att allt hade ändrat sig.
Folk var annorlunda. Inte bara Geoffrey, alla var det.
I går var allt normalt.
I dag verkade allt som vanligt, men det var det inte.
Det var en mardröm.
Det gjorde mig verkligen rädd.
Det var som om hela staden förändrats under natten.
Berättade jag för dig om det engelska ökenkompaniet? Gjorde jag?
De är fångade i saharaöknen.
De har varit omringade av Rommel i 40 dagar och har slut på mat.
Och kaptenen kommer med ett meddelande till männen.
Han säger...
"Män, jag har några goda nyheter och några dåliga nyheter till er."
- En av männen säger... - Vänta. Du har berättat den.
Ska jag berätta den igen?
Se upp!
Åh, Gud! Lås dörren!
- De kommer! - Vi borde hjälpa.
Hjälp! Hjälp! De kommer. De kommer. Hör!
- Han är från vettet. - Han är skräckslagen.
Ni står på tur. Se upp! Se upp! Ni står på tur. Vi är i fara!
Lyssna på mig... Något förfärligt!
Se upp. Ni står på tur! Där är de. De är redan här!
Hjälp! Ni står på tur!
- De kommer. De kommer... - Han måste ha gjort något.
Polisen kan hjälpa honom.
Åh, Gud.
Den stackars mannen. Vad pratade han om?
Jag ringer in en vittnesrapport från bokpresentationen.
Matthew, vad bra att du är här! Dessa människor driver mig från vettet.
- Ska vi äta tillsammans? - Nej, jag kan inte.
- Finns det någon telefon? - Där borta runt hörnet.
- Elizabeth Driscoll, Jack Bellicec. - Den riktiga Elizabeth?
Kibners bok är hemsk.
Hans idéer är bara skräp. Bara skräp.
Hur kan du säga så om en man som Kibner?
Inte en man som Kibner. Jag säger det om Kibner.
Han skriver en bok var sjätte månad. Det tar mig sex månader att skriva en rad.
- Varför då? - För att jag väljer mina ord individuellt.
- Vad är det för svårt med det då? - Jag pratade inte ens med dig, va?
På hörnet av Leavenworth och...
- Turk. - Turk? Turk.
Är det han?
Ja.
Ja!
"Hur svårt är det? Hur svårt kan det vara?" Jag...
Ni måste ha en rapport om det, för det var en motorcykelpolis där...
- och en ambulans på väg. - De förföljer mig.
- De förstår mig inte. - Du behöver inte bevisa något.
- Det är lätt för dig att säga. - Självklart är jag säker på det.
- Mannen sprang nedför gatan. - Det är romantiskt, sentimentalt...
- Han landade på min bil. - post-industriellt nonsens.
Ett ögonblick. Jag talar med polisen.
- Nej, han låg blödande på gatan. - Vad är det för problem, konstapeln?
Hallå? Ja.
Ge aldrig ditt namn till en polis.
Leavenworth och Turk. Jag väntar.
Men han är inte min man!
Det bara liknar honom. Han är en bedragare!
Hör nu, Katherine, han är din man. Du känner honom, och jag känner honom.
Jag fick vänta till i dag, för han har ett ärr på nacken...
och när han har långt hår kan man inte se det.
- Han klippte håret i dag... - Och ärret var borta.
Nej! Det är fortfarande kvar!
Självklart är det kvar. Vad trodde du? Han är fortfarande Ted.
- Kan jag få säga en sak? - Vänta! Han är fortfarande din man, Ted.
- Jag vet något... - Katherine?
- Kan jag få säga en sak? - Katherine!
Ett ögonblick.
- Katherine. - Ge mig ett ögonblick, okej?
Litar du på mig?
Kan du vara snäll och lita på mig?
Jag arbetar åt delstaten. Det här är en offentlig...
- Jag ska ge dig mitt namn... - Kibner säger, att folk ska anpassa sig.
- Jag vill kunna lämna in en anmälan. - Jag säger att systemet ska anpassa sig.
- Vi talar om det senare. - Var är Homer? Eller Kazantzakis?
- Var är Jack London? - Var är Elizabeth?
- Jag är rädd! - Jag vet det.
Jag förstår det. Ge mig din hand.
- Katherine, lita på mig. - Är han inte fantastisk?
Kom igen nu.
Sådär. Det var inte så svårt, va? Vem står bakom mig?
- Det är Ted. - Just det.
Slappna av. Kom igen, slappna av.
- Allt blir bra. Mår du bättre? - Ja. Ja.
- Vill du gå hem nu? - Ja.
- Vill ni komma till mig i morgon? - Ja tack... i morgon.
I morgon pratar vi om det här. Ja? Alla tre?
Ja, men jag ska nog köra hem henne.
Ja. Det är okej.
- Vi ses i morgon. - Ja.
- All right? - Ja.
Tack.
De vill inte höra om olyckan.
Det är en stor sammansvärjning.
- Vad är en sammansvärjning? - Allt.
Ursäkta mig.
Jag förstår, vad du försöker säga.
Mitt namn är Elizabeth Driscoll, Hälsovårdsmyndigheten. Ring till mig.
Katherine! Kom nu, Katherine.
Den kvinnans man är inte hennes man.
Jag såg honom idag med Geoffrey. Hon vet, att han är en av dom...
- och ingen hjälper henne. - Nej. Det är någon som hjälper henne.
Bra att du hörde det. David, Elizabeth.
Jag har hört det hela veckan.
- Vad? - Jag försökte berätta för dig...
- att jag också känner en... - Som är förandrad.
- Ja. - Kan vi gå ut och tala om det här?
Det är en kvinna däruppe - rött hår. Hon är intresserad av ditt arbete.
Jag har hört samma historia hela veckan från sex olika patienter.
Folk har blivit annorlunda, mindre mänskliga.
Det sker hela tiden omkring oss.
Det är inte det vi talar om.
Det har inget med att göra med den man jag bor tillsammans med.
Det har allt att göra med det. Inser du inte det?
Folk går in och ut ur förhållanden för de vill inte ta ansvar.
Det är därför äktenskapen inte håller. Familjesamhörigheten är förbi.
- David, du lyssnar inte på vad hon säger. - Håll dig utanför det här!
Förstår du, det är hela poängen.
Jag lyssnar, men han tror inte jag gör det. Varför?
För att han inte förväntar sig att jag bryr mig eller är intresserad av det här.
- Bellicec, för sista gången, sluta nu! - Sluta med vad?!
- Stå still och håll käften! - Jack!
Hur kände du, för det jag nyss gjorde?
Varför så förbannad? Han är galen.
Vad kände du?
Du var förmodligen chockad.
Du ville stänga av dina känslor...
helst tro, att det inte hände, för då behövde du inte ta itu med det.
Jag vill hjälpa kvinnan i bokaffären.
Varför?
Identifierar du dig med henne?
Ja.
Okej.
Lyssna nu.
Om jag berättar för dig, att Katherine försöker komma ur sitt förhållande.
- Han behandlar henne. - Varför då trycka upp mig mot väggen?
- Hon är upprörd. - Hon såg ut att må bra.
- Hon är upprörd, Jack. - Du ser ut som om du är upprörd.
Gör mig en tjänst, är du snäll? Gå hem, så ringer jag dig senare.
- Gå hem och låt oss vara i fred nu. - Gå hem?
- Okej? - Okej.
Tack.
Du drar förhastade slutsatser.
Mannen du bor med har blivit ersatt av en annan.
Är det inte mer troligt, att du önskar att han ändrat sig...
för att du söker en möjlighet att komma ut ur förhållandet?
Jag vet inte.
Kan du vara snäll och tänka på det...
innan du gör något?
Innan du helt förstör det du har. Kan du göra det?
Kan du?
Ja.
Tack.
Jag gav henne bara ett psykologiskt första förband, Matthew.
Jag borde prata mer med henne.
Jag kan ta emot henne på mitt kontor i morgon vid fyra-tiden.
Vad har hänt med henne?
Det är som om många är angripna av en slags hallucinatorisk influensa.
Folk kommer över det efter ett par dagar. Jag kan bara behandla symptomen.
Kommer hon över det?
En god natts sömn hjälper nog till.
- Smittar det? - Nej, Matthew!
- Kör hem henne till sin pojkvän. - Det var inte det jag tänkte på.
Jag tänkte på om hälsovårdsmyndigheten skulle ta och undersöka det.
Vem vet? Jag vet det inte.
Önskar att jag gjorde det.
Okej.
Kör hem henne, Matthew.
Hej, Jack. Hur var bokpresentationen?
Är det Kibners nya bok?
Läste du inte upp din poesi?
Jag är ledsen, Jack.
Godafton. Bellicec Badhus.
Ja, vi rekommenderar ett 15-minuters bad i Calistoga vulkanisk aska...
uppföljt av ett pass i Aqua-Surge bubbelbadet.
Hallå, kan du hjälpa mig upp?
Bellicec!
Jag pratar med dig. Ge mig en hand.
Hjälp mig upp.
Stan...
Varje vecka går vi igenom det här.
- Kan du inte hjälpa till lite? - Ge mig en handduk.
Du kommer halka en vacker dag.
Ge mig en annan handduk, snälla?
Kom igen nu.
Nancy, stäng av musiken.
Den är för plantornas skull, Stan.
Skit i plantorna. Jag hatar musiken.
Den är underbar för mina plantor. De älskar den.
Plantor har också känslor, som människor.
Det är fascinerande. Den här musiken stimulerar plantorna till att växa.
De har gjort massor av experiment på det.
- Lyssna, Nancy. Stäng av musiken. - Slappna av.
Annars kommer du inte kunna njuta av massagen.
Men! Mr. Gianni, vad gör ni här?
Den här måste ni läsa, fru Bellicec.
"Världar i kollision" av Velikovsky.
Den har jag läst många gånger. Har du läst "Star Maker"...
av Olaf Stapledon? Den är också en måste-läsa bok.
- Det är mycket sent nu, mr. Gianni. - Du är så smart.
Mr. Gianni, ni har nog legat för länge i lerbadet.
Man kan få för mycket, vet du.
Och, förresten, tack för plantan jag fick sist.
Jag följer med dig in.
Det behöver du inte göra.
Geoffrey?
Det var sött av honom.
Klarar du dig?
Vi ses i morgon bitti.
Tack, Matthew. Jag känner mig bättre nu.
Och jag ska tänka på vad Kibner sa.
Okej.
Tack for hjälpen. Godnatt.
Vi ses.
Jack?
Älskling, var är du?
Jag vill inte störa dig, om du tänker, men jag är sugen på kina-mat.
Jag har inte ätit på hela dagen. Åh...
Jack, du kan kvävas.
Min näsa...
Släpp förbi mig! Släpp förbi mig!
Min näsa blöder.
Vem är det?
Det är Matthew.
- Kom in. - Vad har hänt?
Kom hit.
- Matthew, du är min vän. - Åh, Jack...
Ska man anmäla smittfarliga sjukdommar eller ett lik i ens lokaler?
- Låt han se det. - Du hittade ett lik?
- Nej, inte nödvändigtvis. - Jag trodde det var Jack.
Är det han?
Ja, under lakanet.
- Ska det här vara roligt? - Det är inget skämt.
Vad är det?
- Vad i helvete är det?! - Ta det lugnt, Nancy.
Smittar det?
- Såg någon av kunderna det? - Nej.
Det skulle ruinera oss.
- Jag ringer polisen. - Nej, gör inte det.
- Varför inte? - Nancy, nej.
Jag tror Jack har rätt.
Det är inte direkt outvecklat.
Han har en vuxens ansikte.
Ett monster med hår över hela kroppen.
Näsa, läppar, hår.
Händer, allt, men utan detaljer och karaktär. Oformat.
Jack, rör det inte. Du vet inte, var den har varit.
Ingen andedräkt.
Inga fingeravtryck.
Inga fingeravtryck?
Som ett foster.
Du sa nyss, att det var en vuxen.
Det sa jag på grund av längden.
- Hur lång är du, Jack? - En och nittiofem.
- Hur mycket väger du? - Sjuttiosju kilo.
- Varför undrar du? - Åh, nej.
Nej, Matthew.
Jack!
- Vem ringer du till? - Elizabeth.
Varför då?
Varför ringer du till Elizabeth?
- Matthew... - Varför?
Hallå?
Elizabeth? Kan du höra mig? Det är Matthew, Elizabeth. Hallå?
Vad har hänt?
Elizabeth, kan du höra mig?
Vem är det?
Hallå?
- Vart ska du? - En av mina vänner har problem.
- Vad ska vi göra? - Ring till David Kibner.
Be honom möta mig här omgående. Här är hans nummer.
- Vad är det med dig? - Jag är trött.
Res på dig.
- Res dig upp! Du ska röra på dig! - Jag är törstig! Jag är så törstig.
Jag hämtar vatten. Somna inte nu.
- Här, raring. - Tack, raring.
Dr. Kibner kommer snart.
Jag lägger mig ned och tänker, älskling.
Jag ska bara tänka lite.
Jack, vakna! Hans ögon!
Åh, Jack. Den öppnade ögonen.
Ser du?
Älskling?
Vakna.
Vakna!
Jag kan inte hitta något här som ser ut som ett lik.
- Inget lik? - Va!
- Tittade du i det sista... - Jag tittade överallt.
Men! Tittade du...
- Tittade du i sista båset till vänster? - Där ligger ingen.
Det måste vara här!
- Hade den puls, ett hjärtljud? - Den öppnade ögonen.
- Och du såg det? - Jag såg dens näsa blöda.
Den hade vitt hår, som nuddade min hand.
Det finns något här.
Nancy fann en gamling här en gång. Han fick en hjärtattack och sjönk.
Inse det, Bellicec.
Du har några vänner som har spelat dig ett spratt.
Jag har inga vänner, dr. Kibner.
Några ovänner då.
Titta.
Vem öppnade det?
Vänta ett tag. Vem är det?
- Matthew, kroppen är försvunnen. - Någon tog den.
- Fan. Såg du det? - Det fanns inget att se.
Vem ska du väcka nu, Matthew?
Polisen? Jag har hittat ett lik.
Kör hem henne till mig, snabbt.
Lås dörren och öppna inte för någon tills vi kommit tillbaka.
Löjtnant, de här hittade liket.
- Såg ni båda två det? - Nej, bara jag. Matthew Bennell.
- Mr. Bennell, visa mig var ni fann det. - Här uppe.
Var är Elizabeth?
- Var? - Där.
- Det var Elizabeths dubbelgångare. - Var?
Bara en massa blad och en kruka.
Den låg där, David. Jag svär på att den låg där!
Det var en dubbelgångare av Elizabeth Driscoll...
- och hon har blivit flyttad. - Den försvunna kvinnan?
- Hon är inte försvunnen. - Var är hon?
- Hon är hos Matthew. - Berätta inte var hon är!
- Alltså, något lik är inte försvunnet. - Det stämmer.
- Jo, det är det, och han tog det! - Nej, han tog Elizabeth.
- Du tog med Elizabeth? - Ja!
- Du bröt dig in. - Jag måste beskydda henne.
Så du tog henne härifrån.
Nej! Jag tog henne därifrån. Hennes dubbelgångare låg här...
Sluta nu. Matthew, det räcker nu! Sluta!
- Löjtnant, jag är dr. David Kibner. - Aha, psykiatern.
Min fru läser dina böcker.
- Det är bra. Det här låter komplicerat... - David...
men min vän har haft några svåra känslomässiga upplevelser nyligen.
Men jag tror att vi kan reda ut dom själva.
- Bra, jag överlåter den saken till er. - Tack.
Du kan inte göra något härinne. Vi måste gå ut.
Ni kanske bör överväga att stämma mr. Bennell för olaga intrång.
Jag tror på dig, men inte härinne...
Nej, jag tar dr. Kibners ord på att Elizabeth är utom fara.
- Bra, låt oss gå. - Okej.
Kommer Elizabeth hem?
Nej.
Jag behöver ta lite kläder åt henne.
Det går bra.
Okej, låt oss gå igenom det hela igen...
steg för steg.
Ni säger alla, att ni såg ett lik i badhuset.
Ni trodde, att det var ett lik. Ni visste inte vad det var.
Ni rörde det. Alla rörde det.
- Nancy, du såg att ögonen öppnades. - Den tittade rakt på mig.
- Och Bellicec, du såg ögonen öppnas. - Nej, jag såg att näsan blödde.
Om du såg att näsan blödde, och Nancy såg ögonen öppnas...
så måste han ha varit vid liv.
Nej, David. Du pratar som om det är en människa. Det var det inte.
- Matthew, vad skulle det annars vara? - Det var något, men inte en människa.
- Den hade vitt hår. - Den växte.
Den hos Jack var...
Den liknade Jack, men inte så utvecklad som den i Elizabeths hus.
Den hade en massa trådar på sig.
Den i hennes hus kopierade henne.
Om inte Matthew hade tagit mig därifrån...
skulle det som hänt Geoffrey också hända mig.
Elizabeth, kan du berätta för mig, vad du tror det är som sker här?
Folk blir kopierade.
Och när det väl skett, är du en del i det hela.
Det höll nästan på att hända mig!
Lyssna nu...
Skälet till att du inte tror på Elizabeth är att den andra kroppen är försvunnen.
Det försvann, för att Geoffrey tog det.
Ja men, vad hände med min andra kropp då?
Kan ni vara snälla och lyssna på vad det är ni säger?
Jag är okej med att en lik försvinner, även att det reser sig upp och går...
men när ni pratar om att hans eller hennes kropp blir kopierade...
Hör hur det låter.
Vi vet hur tokigt det låter! Men vad tror du att vi håller på med?
Tror du att vi hittar på allt?
Vad är det du inte tror på, att hennes och min kropp såg ut som oss?
Tror du vi blivit galna?
Du vill få oss att tro att vi har sett fel allihopa. Varför?
Allt jag försöker göra, är att hjälpa.
Ni ringer mig mitt i natten för att få hjälp. Det är vad jag försöker göra.
Ja, vi är ledsna att vi väckte dig!
Om vi har gett dig obehag, ber vi om ursäkt.
Naturligvis, var det dumt av oss att göra så!
Du har också gjort min fru upprörd.
David, jag vet inte vad det är, eller var det kommer ifrån...
men det var där, och jag såg det, och jag vill kämpa emot det.
Matthew, min vän... Jag tror på dig.
Jag har känt dig för länge för att inte tro på dig.
Vad tänker du göra?
Om jag hade officiellt stöd, skulle jag starta den beredskapsplan...
som vi har för en koleraepidemi eller legionärsjuka.
- Vad vill du att jag ska göra? - Jag kan hantera hälsovårdsmyndigheten.
Men uppstår det panik, lär vi behöva polisen och militären...
och det betyder borgmästaren och...
Borgmästaren är en av dina vänner, eller hur?
Hur visste du det?
Vad vill du att jag ska göra?
Kan du be honom ta emot ett samtal från mig?
Jag ringer om en timme. Från mitt kontor.
Ring om du kommer på andra tankar.
Ring mig.
Tack.
Ju fortare desto bättre.
Den här doftar underbart.
- Jag vill att du lyssnar på mig. - Jag lyssnar, Nancy.
Jag ser inte i syne. Jag vet vad jag såg...
det formades till att likna dig, Jack. Kroppen vi fann...
Den växten. Var hittade du den?
- I vasen med de andra. - Bara nerstucken där?
- Ja. Varför undrar du det? - Geoffrey gav mig en i går kväll.
Och...?
En kund, mr. Gianni, hade med en sån till badhuset.
Och...?
- Lägg ner den, Jack. - Det är en kapsel med en blomma på.
- Den blomman står inte med i någon bok. - Jack, lägg ner den.
- Det är en rosa blomma, älskling. - Den kanske är giftig.
Jag har sett de här blommorna överallt. De växer som parasiter på andra plantor.
- Var kommer de ifrån? - Från yttre rymden.
- De är inte från yttre rymden. - Varför inte det?
- Det är bara inte det. - Varför inte?!
Vad är det du säger? En rymdblomma?
Varför inte en rymdblomma? Varför förväntar vi oss bara metallfarkoster?
Jag har aldrig förväntat mig metallfarkoster.
Det måste bara finnas fler sätt att komma in i vårt system.
Naturligtvis. De kanske kan komma åt oss genom beröring eller inandning.
Vi skulle inte ens märka det, med all den förorening vi har.
Vi äter och andas skit.
Jag vet inte var de kommer ifrån, men jag känner förgiftad idag.
Vi måste se till att få blommorna analyserade...
- jag vet att det finns något i dem. - De kan komma in i vårt system...
och mixtra med våra gener som DNA, omskapa oss, förändra oss.
Ja, naturligtvis!
Det var på samma sätt deras farkoster landade här för tusentals år sedan...
och rymdmännen parade sig med apor och startade människorasen.
Det händer nu!
- Vem önskar ni tala med? - David Kibner.
Han är inte inne just nu. Han kommer tillbaka i eftermiddag.
Kan ni säga att jag har ringt? Matthew Bennell. B-E-N-N-E-L-L.
- Och ert nummer? - Han har mitt nummer. Tack.
James Grala, stadsåklagarämbetet. Kan jag hjälpa till med något?
Mitt namn är Matthew Bennell.
B-E-N-N-E-L-L. Jag är hälsovårdsinspektör.
- Handlar det här också om bedragare? - Ja.
- Är vi den första som ni ringt till? - Ja.
Bra. Hör nu, mr. Bennell, vi vill inte skapa panik.
Ingen här vet något om det.
Stanna vid telefonen ett tag.
Jag ska be någon ringa dig, som skriver ner din berättelse.
Det är bra, tack.
Laboratoriet är upptaget, Elizabeth. Vi har inte tid att undersöka blommor.
- De går till lantbruksdepartementet. - Jag vet vart de hamnar!
Jag tror att det är vårt problem. Jag tror att det påverkar folket.
Hur då?
Lyssna Allen, jag har redan sagt att jag vill köra testerna själv.
Du ska inte lyfta ett finger ens. Får jag det?
Du kommer ofta för sent, Elizabeth, och du ligger efter med ditt jobb...
så jag gör det åt dig.
Tack.
- Det tar fyrtioåtta timmar. - Allen, tjugofyra.
Jag förstår inte varför du hetsar upp dig så mycket över en liten blomma.
Hallå.
- Mr. Bennell? - Ja.
- Från hälsovårdsmyndigheten? - Ja.
- Ted Jessop, borgmästarens assistent. - Ja.
- Ni hade sett något underligt? - Ja.
Får jag föreslå att vi möts på Union Square.
- Vi kan inte tala på telefonen. - På en gång.
Så vi möts här igen i morgon, mr. Bennell?
Ja.
Säg inget till någon.
Om du säger det så.
- Var snäll och lägg i 15 cent. - Hallå, jag la i en kvartsdollar...
Judy Hinkell, borgmästarens speciella assistent.
Ja. Mitt namn är Matthew Bennell.
Borgmästaren sitter i konferens...
men dr. Kibner ringde personligen för att uttrycka sin bekymran.
Och, mr. Bennell...
vi måste be om er fulla diskretion, då denna sak kanske löser sig själv.
Hallå?
- Matthew Bennell? - Ja.
Jag är Michaels, från federala beredskapsbyrån.
Dessa rapporter om märkliga, oförklarliga, döda kroppar.
Så vitt jag förstår finns det inga analyserade prov ännu...
- ...och heller inga vävnadsprover. - Nej, jag...
Mr. Bennell, ni kanske har dragit förhastade slutsatser. Vänta och se.
Det var inte min mening...
Säg nu inget till någon om kopierade kroppar.
- Jag ville prova att... - Ursäkta, min andra telefon ringer.
- Ja? - Det här är allvarligt, mr. Bennell.
- Handlar det här bara om paranoia? - Nej, nej, nej.
Vet ni vad masshysteri är, mr. Bennell?
- Vi får inte skapa panik. - Vi har största auktoritet.
Var försiktig.
Ni låter bekymrad.
- Jag tror att framtiden är lite ljusare. - Folk har blivit normala igen.
Nej, nej. Hon mår bra nu.
Hon mår mycket bättre nu. Mycket bättre.
- Bad din man dig komma hit? - Nej, nej.
Jag ville att alla skulle se att jag är mig själv igen.
Nej, vänta. Snälla.
Vi ses snart igen, hoppas jag.
Matthew, det händer inget här.
Var är... Det är inga nyhetssändningar.
Är inte det här en 24-timmars nyhetskanal?
Det borde vara god mottagning här uppe på kullen.
Det står en reparationsbil utanför. Kan det vara anledningen?
Hon behöver bara lite hjälp att sova. I morgon är hon sig själv igen.
Du borde sova lite du med. Du har gjort allt du kan göra.
Ska jag ge Bellicecerna lift?
Nej, jag åker inte tillbaka dit.
- Vi tar in på motell. - Ni kan stanna här.
Tack.
Bra.
Jag uppskattar allt du gjort, David. Tack ska du ha.
- Få lite sömn nu. - Ja. Vi ses.
Matthew, de växer. De är överallt!
Väck de andra!
Elizabeth, vakna! De växer.
Ut ur sina kapslar.
- Jag ringer till polisen. - Elizabeth, vakna.
De kommer åt dig när du sover. Sitt upp!
Elizabeth! Elizabeth, vakna nu?
Hallå. Polisen.
Jag har fyra kroppar på min bakgård.
Klarar du dig nu?
- Vänta där, mr. Bennell. - Hur vet ni mitt namn?
Lägg på luren, Matthew.
- Jag sa aldrig mitt namn! - Lägg på.
- Jag sa aldrig vad jag hette! - De är alla med i det hela.
De är kapslar, allihopa.
- Vem ringer du till? - Washington.
CIA? FBI? De är redan kapslar.
Jag har en vän i justitiedepartementet. Jag kan nå honom direkt.
- Vad ska du säga till honom? - Åh, Gud!
De växer fram ur kapslarna!
De har skurit av elektriciteten.
Matthew, de barrikaderar gatan.
Nej!
- Vilket nummer ringer ni ifrån? - Hallå? Det var ett direktnummer.
Jag ringer upp numret, mr. Bennell.
- De kommer upp hit. - Lägg på, Matthew.
Matthew, har du en pistol?
Nej.
- Vad ska vi göra? - Ut genom bakdörren.
Skynda dig! Jack!
Den där vägen. Under trapporna. Fortsätt. Jag hinner ifatt er.
Fortsätt spring! Stanna inte!
Fortsätt!
Fort. Följ efter mig.
Vi blir omringade!
Ner!
Matthew, håll kvar dom här, jag kommer tillbaka med hjälp.
Jack.
- Jack! - Nej, Nancy.
- Nej, Jack! Jack! - Ner.
Här är jag, kapseljävlar!
Kom och ta mig, era jävlar!
Kajområdet är säkrat. Klart slut.
De misstänkta flyr. De misstänkta flyr.
Ja, det är showtime!
Ja, sir, den här vägen. Vi har tjejerna...
Det är här allt händer.
Det är live, det är hela natten, sir. Det är garanterat.
Garanterat att ni kommer känna er som en ny man.
Kom tillbaka! Kom tillbaka!
Hör du mig? Kom tillbaka! Det är här, det händer.
Vi har massor av flickor här...
- Vart ska ni? - Till flygplatsen.
6-10 kör söderut mot flygplatsen...
med två passagerare, typ H.
Repeterar. Typ H.
Vilken kväll, va?
Ja.
Vart exakt är ni på väg?
Det sa jag ju. Flygplatsen.
Nej. Jag menar, vilket flygbolag.
United.
Affärer utanför staden?
Nej, vi ska inte åka någonstans. Vi ska möta någon från Boston.
Vad är det där?
Vad är det som har hänt?
Åh, det är ingenting.
Bägge två.
- Harry, vakna! - Titta, en kapsel.
Alla med familjer i Berkeley, Oakland och Elizabeth.
Avdelning sju, specialassistansen.
Kan ni samlas vid hälsovårdsmyndigheten?
Röd stad, tack. Alla med röd stad-familjer.
Se på dom! Helt öppet.
Det är så de gör det.
Det är så, de sprider det. Allt folk där är förändrade.
Avdelning sju, specialassistansen.
Kan ni samlas vid hälsovårdsmyndigheten på en gång?
Matthew, vi kommer aldrig kunna stoppa dem!
Jo, de ska vi.
Vi kan inte! Se, de kontrollerar hela staden.
Vi finner ett sätt.
Nej, Matthew, jag orkar inte längre!
Jag måste sova. Jag kan inte hålla mig vaken längre.
Du måste.
Du måste hålla dig vaken.
Kan någon från transport komma till Grove Street-terminalen?
Mr. Boccardos piller. Han äter dom som godis... åt dom.
Ta några.
- Vad är det? - Speed. De kan hålla oss vakna.
- Hur många ska man ta? - Det står här, "Ta en".
Ta fem.
De vet att vi är här.
Jack, åh Gud!
Nej.
Det hade varit lättare om vi alla bara somnat i går kväll.
David, nej!
- Åh, Gud! Nej! Nej! Matthew! - Rör henne inte!
David, låt dom inte ta henne!
Låt dom inte ta henne.
- Vad ska du göra? - Vi lämnar stan!
- Nej, Geoffrey. - David, låt oss vara.
- Låt oss lämna staden! - Ni behöver inte lämna staden.
Inget kommer att förändras. Ni kan leva samma liv.
Men vad händer med oss?
Ni blir återfödda till en problemfri värld...
utan ångest, fruktan...
- Vänta. - hat.
- David, du dödar oss. - Det är inte sant. David har rätt.
Era hjärnor blir absorberade. Allt lämnas helt intakt.
Du har aldrig lyssnat på honom förut! Vad pratar du om?
Vad är det...
David, du dödar mig.
- Hur verkar det på oss? - Det är bara ett lugnande medel.
- Jag hatar dig. - Vi hatar inte dig.
Det finns inte behov av hat nu... eller kärlek.
Jag älskar dig, Matthew.
Det finns människor som kommer kämpa emot er.
De kommer att stoppa er.
Om en timme... vill du inte det.
Var inte låst av gamla koncept.
Vi blir till en ny livsform.
Kom och se.
Vi kommer från en döende värld.
Vi driver genom universum från planet till planet...
framburen av solvindarna.
Vi anpassar oss... och vi överlever.
- Vår funktion är att överleva. - Elizabeth!
Öppna frysen, fort.
- Den här dörren? - Ja.
Stäng dörren!
Hur kommer vi härifrån?
Genom dörren. Kom nu.
Vad var det?
Jag hittar inte Jack.
Vi kom ifrån varandra.
Jag vet inte var han är. Jag har letat överallt. Har ni sett han?
Nancy, byggnaden är omringad. Hur kom du in?
Jag har gått bland dom i timmar. Man kan lura dom.
Hur då?
Visa inga känslor. Tryck undan alla känslor.
- Och när man sover? - Vi vakar över varandra, mens vi sover.
- Okej. - Låt oss hitta Jack.
Nu slår vi dom. Okej?
Okej.
Kön går där borta.
XB-25. XB-25. Station 5. Kom in.
Ja. Station 5. Fortsätter med plan B. Väntar på Kibnergruppen.
Station 5. Kom in.
XB-25. Utanför hälsovårdsmyndigheten. Inväntar instruktioner.
Ni ska till Sausalito. Fortsätt framåt bara.
Enbart Sausalito, tack.
Fråga om ni undrar över något.
Den gula zonen är bara till för lastning och lossning.
Alla andra ska hålla sig ifrån det gula området.
Håll undan från det gula området. Det är till för lastning och lossning.
Ta fast dom! Ta fast dom!
Fånga dom!
Kom, res på¨dig.
Åh, Gud!
Kan du se dom?
Det är här de odlar dom.
Det är helt enormt.
Vad ska vi göra? De är så många.
Vi måste komma på ett sätt att stoppa dom på.
Kan du gå?
- Jag tror det. - Här, stöd dig på mig och prova gå.
Åh, Gud! Hur gick det?
En fabrik...
De odlar dom.
Elizabeth.
Jag älskar dig.
Kom.
Nej, jag kan inte. Jag kan inte!
Musik.
Skepp.
Skepp... Skepp!
Skepp! Vi kan komma härifrån!
Jag går dit ner. Kommer snart tillbaka. Stanna här.
Stanna här.
- I San Francisco Bay området. - Åh, Gud!
Övervägande gott väder, lördag natt och söndag.
Vädret blir kyligare med bättre sikt som följd.
Natttemperaturer omkring 10 grader och omkring 5 grader lördag.
Lätt nordvästlig vind, mellan 15-30 km/t...
Elizabeth, nej! Nej!
Vakna. Vakna.
Vakna!
Jag älskar dig.
Båten är där, Elizabeth.
Båten är där.
Vi kan komma undan med det.
Det finns inget att vara rädd för.
De hade rätt.
Det gör inte ont.
Det är bra.
Kom.
Sov.
Han måste vara här någonstans.
Vi går hitåt.
- Han är här nånstans. - Det är någon här, tror jag.
- Vi tar honom. - Vi hittar honom.
Han kan inte gömma sig för evigt.
Alla som väntar på inkommande skolbussar frän Jackson County...
meddela er ankomst till auditoriet.
Upplysningar om flygankomster finnes vid informationsluckan.
Alla med familijer från Bedford, Eugene, Portland, Seattle, Vancouver...
ombedes vända sig till City Hall.
Varför ska vi gå och lägga oss nu, fröken Finley?
Jag vill inte sova nu. Jag är inte trött.
Var vänlig och uppmärksamma på följande städer:
Santa Cruz, Santa Barbara, Greater Los Angeles-området.
Lastbilar och bussar avgår kl. 3.25, 4.25, 5.25.
Sektor 5, stad ansatt, kod sju. Jag upprepar. Kod sju.
Möter alla flygankomster SFO, LAX, JFK,
ORD, SAA, ETI...
Åh, nej!